I tidigare avsnitt...
Jag letar upp rikemansbarn och roffar åt mig deras grejer.
Vad gjorde du med mig?
Rött hår och ett ärr på vänster sida? Polisen du beskrev finns inte.
Hej igen.
Ja, jag vet.
Det är inget fel med att sälja ut, men du måste få betalt i kapital...
- Varför är hon förbannad nu då? - Nån har släppt ett pressmeddelande.
Jag blir lite oroad. Förstår du? Med ett företag som Roxxon...
- Vad ska du göra? - Angående vad?
Första gången du träffar tränaren sen du måttade det där slaget.
- Jag vet inte. - Gör så här: Kom tidigt.
- Träna frikast som Larry Bird. - Vad är det med dig och Larry Bird?
Ge mig numret till skadedjursbekämparen.
Han är underskattad och har alltid haft god arbetsetik.
- Vilket jag saknar? - Ibland är du för disträ.
Vet du vad? Glöm Larry Bird.
Vill du ha en förebild? Titta där.
För åtta år sen tryckte ödet ner oss.
Hon ställde sig upp först och lyfte sen upp oss.
Var mer som hon. Då kommer tränaren vilja ha fyra till av dig på planen.
Jag tror inte att jag kan leva upp till det.
Det tror jag inte Bird heller kunde. Men försök. För vår skull.
- Är allt väl? - Jag sitter i skiten.
Jag måste nog lämna stan. Minns du killen från häromkvällen?
- Han på klubben. Han hittade mig... - Var han förbannad?
- Han var mycket. - Gjorde han dig illa?
Jag mår bra. Jag hade tur och lyckades hugga honom i magen.
Vad högg du honom med? Sen när går du runt med kniv på dig?
- Hur gick det med honom? Är han...? - Jag vet inte.
- Okej, och var är kniven nu? - Den är borta. Helt säkert.
- Vad håller du på med? - Jag ringer Saint Elizabeth's.
Nej, ring Tulane Medical. Han kommer från en rik familj.
- Tulane Medical Center. - Akuten, tack.
Vad borde jag hoppas på?
Om han lever kan han peka ut mig.
Om han är död så har jag dödat nån, vilket... Herregud.
Vilket borde jag hoppas på?
Vi kontrollerar bara det som vi kan kontrollera.
Vi tvättar dina kläder, fixar nytt ID och ett säkert gömställe.
Ja... Ja, okej.
- Du ser trött ut. - Jag hade svårt att sova igen.
- Och tabletterna jag skrev ut? - Jag tar dem inte.
Av samma skäl som jag inte dricker: Jag vill ha full kontroll.
- Varför slog du då den där killen? - För att han var ett arsel.
Han knuffade mig. Jag gjorde inget fel.
- Varför inte berätta om det då? - För att jag vet vad du skulle säga.
Att förlusten av min bror gav mig överlevandeskuld -
- vilket ledde till tvångstendenser och instängd ilska.
Det låter som om du vet vad du pratar om.
Fast det är inte ilska som du stänger inne. Det är gift.
Det flödar genom dina vener varje dag.
Och när giftet skakas om så kommer det ut på oväntade sätt.
- Du anar inte. - Vad ska det betyda?
Tänk om ilskan ledde mig till personen som förgiftade mig.
Om jag kunde hitta honom, straffa honom, förgifta honom...
Pratar du om den där polisen? Jag trodde att du gått vidare.
Tänk om han verkligen fanns och jag kunde hitta honom.
Giftet som rinner i mina vener borde väl rinna i hans också?
Öga för öga, inte sant?
Låt mig svara med ett "tänk om". Tänk om Gud hörde vad du sa nu.
- Vad skulle Han då säga? - Det kanske var Han som gav mig idén.
Vi fortsätter det här samtalet i morgon bitti, okej?
Vet du inte, har du inte hört att Herren är en evig Gud -
- som har skapat jordens ändar?
Han blir inte trött och utmattas inte.
Hans förstånd kan inte utforskas. Han ger den trötte kraft -
- och ökar den maktlöses styrka.
Han gör furstar till intet och jordens domare till tomhet.
Knappt är de planterade, knappt är de sådda -
- knappt har deras stam slagit rot i jorden, så blåser han på dem -
- och de förtorkar, och en stormvind för bort dem som strå.
Vem vill ni då likna mig vid, så att jag skulle vara som han?
Säger den Helige. Lyft upp era ögon mot höjden och se:
Vem har skapat allt detta?
Vem för härskaran däruppe fram i räknade skaror?
Genom sin stora makt och sin väldiga kraft nämner han dem alla vid namn.
Ingen enda uteblir. Men de som hoppas på Herren får ny kraft -
- de lyfter med vingar som örnar.
De skyndar i väg utan att mattas.
De färdas framåt utan att bli trötta.
FÖRHÖRSRUM
Allt du bad om finns i bröstfickan till vänster. Allt du bad om.
- Hej, Helmer. Vet du vem Tandy är? - Jag har koll på vad hon har gjort.
Stöldgods får ni sälja efter stängning.
Vi har hamnat i knipa. Tandy behöver ett nytt ID snarast.
- Har du begått brott? - Du sa "inga frågor".
Om du inte begått brott så kan jag fixa ett Minnesota-ID för 3 000.
Annars behöver du ett mycket bättre.
- Hur mycket bättre för hur mycket? - Det kommer att kosta er 11 000.
Du behöver en ny identitet. Ett nytt personnummer.
Jag kan fixa ett kreditbetyg också. Kom ihåg: Du är inte du.
Sen kan du göra vad du vill. Så vad vill du?
Jag vill lämna New Orleans och aldrig blicka tillbaka.
- Då behöver du lagliga papper. - Jag har inte de pengarna.
Jag kan tigga till mig 5 000-6 000. Killen du högg kommer att vakna.
Klockan tickar. Kan du fixa fram resten?
Ja. Jag kan se efter vad jag har lagt undan.
VAR ÄR DU? TRÄNAREN ÄR FÖRBANNAD
DU ÄR JÄTTESEN!
VAR ÄR DU? ÄR ALLT BRA?
- Hej. - Hej, Tandy. Är allt som det ska?
Ja, jag måste bara in på toan och hämta lite saker.
- Hej. - Oj. Okej...
- Du måste vara Tandy. - Det här är Greg. Min pojkvän.
Din mamma har berättat så mycket om dig. Trevligt att träffas.
- Det finns mycket som är trevligt. - Vi har firat. Det var...
Greg har jobbat hårt på en ny strategi i vårt Roxxon-mål.
Han lämnade faktiskt in ett föreläggande åt oss i morse.
Din mamma har verkligen skött det mesta. Jag har grävt lite...
Ja, du ser verkligen ut att ha jobbat brallorna av dig.
- Så tilltalar vi inte gäster, Tandy. - Ingen fara.
Förlåt. Jag måste hämta lite saker i badrummet.
- Tandy, innan du går in... - Det går fort.
- Innan du säger nåt... - Som "vad i helvete, mamma"?
- Jag visste inte vems det var. - Vi köpte den här när jag var sju.
Men det minns inte du.
- Det var ett ögonblicks svaghet. - Ingen lever för stunden som du.
Snälla mamma, säg att du har kvar pengarna.
- Vi behövde dem till målet. - Du kan inte vara så här korkad!
- Vårda språket. Det här är mitt hus. - Nej, det här är inget hus.
Det är ett tillfälligt boende, och det där är inte din pojkvän.
Han är bara ännu ett arsel på sexturné på FEMA-öarna.
Tänker du verkligen spela rättfärdig? Varifrån fick du pengarna?
Och pillerburkarna. Tror du att jag är blind?
Nej, du bryr dig bara inte. Tig, Greg.
Tala inte så till honom!
Vad sägs om att jag inte pratar med nån alls?
Läget måste vara jobbigt eftersom Tandy smiter.
Om din far hade levt så hade han varit förkrossad!
Där rök Fenwicks lunch.
Sex varv till, mina damer! Sen kanske vi kommer till...
- Oj, där är han. - Ledsen att jag är sen.
Jag sa inte åt er att sluta. Fortsätt!
Jag ska tala om för mr Johnson vad vi har gjort på träningen.
25 för rallarsvingen. 50 till för att du kom sent.
Jag slänger på 20 till för att du hade mage att dyka upp.
Det är mitt eget ansvar. Jag byter om och tar straffet.
Fan heller. Behåll dina civila kläder på.
Sätt dig på läktaren och fundera på vad du kunde gjort annorlunda.
28 varv till!
- Blir torsdag bra? - Nej, jag måste ha dem inom en timme.
Du måste fixa revan och sidenbältet.
Ja. Ja, okej.
Det här är bara 5 500. Det räcker ingen vart.
- Nåt måste du kunna göra. - Det här är ingen välgörenhet.
Litar du på mig? Ge mig pengarna.
Här är handpenningen. Misslyckas vi så gör du vinst ändå.
Är inte det USA i ett nötskal?
Jag behöver bara låna en sak för att fixa fram resten.
Får jag se på den där lilla knappgrejen?
Hej.
Hur står det till?
Pang. Jenna Weston frossade i sushi på Bourbon Street. Matförgiftning.
Det gör dig till min Harrison.
- Ska vi rota i övergivna handväskor? - Nej, det är för iögonfallande.
Det finns tre vettiga ställen där vi kan få tag i pengar: buren...
- ...och betalbaren där borta. - Betalbar? Vilka snåla jäklar.
Och vilket är det tredje stället?
Nån har hand om personalens dricks. Förmodligen bröllopsfixaren.
Ibland glömmer jag att du växte upp med det här.
Hon lär ha minst några tusen på sig. Vi måste hitta henne och stjäla dem.
- Vad gör vi om nån pratar med mig? - Prata tillbaka.
- Som Harrison Weston? - Nej, nån här lär känna honom.
- Var nån annan. - Vem?
Jag vet inte...
Vem du vill.
Du har alltid funnits där för mig. I vått och torrt.
I medgång, men framför allt i motgång.
Jag vet inte vad jag skulle ha gjort utan dig.
Vem jag skulle ha blivit utan dig på varje steg längs vägen.
Men du fanns där, för varje steg. Varje gång jag snavade -
- så hjälpte du mig upp igen. Tack för i dag och alla andra dagar.
Jag älskar dig så mycket, pappa.
- Tjena, Benny. - Mår du bra? Du missade träningen.
- Du skulle ändå inte tro mig. - Prova. Vi spelar ju i samma lag.
Jo... jag antar att vi gör det.
Om en av oss gör bort sig så får alla sota för det.
Ledsen att ni fick springa idioten. Det var inte meningen...
Vad var inte meningen? Missa träningen?
Slå den där killen? Missa returerna mot Waverly?
- Vad i helvete håller ni på med? - Du får inte sabba finalerna för oss.
Lyssna nu. Jag lovar att inte...
- Bröllopsfixaren har inte pengarna. - Vem har dem då?
Hederstärnan. Hon insisterade visst. Linda gillade inte hennes bossighet.
- Är Linda bröllopsfixaren? - Ja. Delia är hennes horn i sidan.
Hon lägger alltid näsan i blöt och har "resting basic face".
- Är det ens en grej? - Nej, men det borde vara det.
- Tack, Liam. - För vad?
För att du hjälpte mig med allt det här.
För att du aldrig ställer frågor eller dömer mig.
Aldrig nånsin, faktiskt.
Tack för att du är du.
Du gör det lätt.
- Minns du första gången vi träffades? - Jag försökte komma in på Aperture.
- Med det där hemska ID: t från Utah. - Nån tjatade om mitt stjärntecken.
Du sa "ungfru".
- Det fick dig att le. - Ja, verkligen.
- Men du släppte inte in mig. - Det hade varit tjänstefel.
- Men du kom tillbaka. - Med ett ID från Massachusetts.
Lyssna... Jag vet att min familj varken har pengar eller klass -
- men om du ger mig en chans så ska jag göra dig lycklig.
Jag kommer att älska dig. För alltid.
Tandy... Är allt väl? Vad är det, Tandy?
Jag måste... gå.
Hej, mamma. Nej, tränaren höll kvar oss.
Han var på det humöret. Det är han fortfarande.
Jag kommer nog inte hem än på ett tag.
Självklart ska jag vara försiktig.
- Ursäkta mig. Är allt väl? - Ja, jag mår bra.
- Ställde jag till med en scen? - Inte alls.
Du ser ledsen ut. Vad är det som är fel?
Jag flyr från allt.
Vare sig saker går fel eller rätt så sticker jag från stan illa kvickt.
- Ibland bokstavligen. - Jag fattar. Jag gör det också.
- Snällt sagt, men... - Nej, jag svär på Gud.
Visste du att jag bytte huvudämne fyra gånger? Jag gick på Tulane.
- Var det så du träffade Lynn? - Ja, och du?
Jag är den obligatoriska sysslingen.
- Vilket ämne bestämde du dig för? - Klinisk psykologi.
- Då bröt jag ihop på rätt plats. - Jag ställer bara de enkla frågorna.
- Som vadå? - "Berätta om din far och mor."
Den första är död och den andra tar död på mig.
- Är det det som gjort dig uppriven? - Nej.
Det finns en kille där ute som vill tillbringa sitt liv med mig.
- Det låter förfärligt. - Och allt jag kunde göra var att fly.
Min mamma kanske hade rätt om mig.
Du måste göra mig en tjänst: Ta dig samman, fixa till mascaran -
- och gör nåt som gör dig glad. I kväll.
Drick, dansa, och bekymra dig om resten av ditt liv i morgon.
- Kan du göra det för min skull? - Ja. Ja, det kan jag göra.
Känns det bättre nu?
Ja, det gör det verkligen.
Tack för allt. Folk var som tokiga i de inlindade fikonen. Här.
Vi måste sticka.
Kom igen! "Resting basic face" är oss på spåren. Vi måste pysa.
Inte en chans!
Jag sa ju att han innebar problem, från dag ett!
Jag gjorde ju inte det! Vänta.
Jag svär på hedersord att jag just hade en tjuga på mig.
Får jag en 75:a O'Harrens, tack?
- Hej. - Förlåt för att jag missade middagen.
Ingen fara på taket. Tack för att du ringde och sa till.
- Du, mamma? - Ja, raring?
Hur lyckas du? Behålla lugnet.
Få allt att gå som på räls efter allt vi gått igenom.
Vi är varken de första eller sista som lider.
Du minns inte, men för ett tag sen så var jag allt annat än lugn.
Men efter en tid så kom jag fram till en slutsats.
- Vad? - Jag fick lägga allt åt sidan.
Ångesten, skuldkänslorna...
Om jag inte kunde det så skulle jag vända det till nåt positivt.
- Fungerade det? - Jag behåller lugnet, inte sant?
Jag gör mitt bästa för att göra livet tryggare för andra familjer.
- Är allt som det ska? - Ja, det kommer det att bli.
Tack, mamma.
Billy försöker få mig att äta tjejbaciller!
Man äter inte tjejbaciller, idiot. Man blir smittad av tjejer!
Håll dig intill mig, Billy. Spring inte iväg. Billy!
Billy...
Tyrone... Tyrone!
Tyrone! Tyrone!
- Mår du bra, mamma? - Jag känner mig yr.
- Du tar på dig för mycket ansvar. - Det är viktigt...
Nej, det är det inte alls.
Nån förgiftade dig för länge sen, mamma.
- Vad pratar du om, raring? - Inget.
- Du behöver bara vila. - Nej, det är för mycket som händer.
Ja, jag vet.
Vad hände när vi dansade? Vad fick dig att springa iväg?
- Det är svårt att förklara. - Försök.
Jag vet inte om jag kan. Kan du...?
Jag vet att du bor i den där kyrkan.
- Vad pratar du om? - Och jag vet när du ljuger.
- En gång så... - Du ljuger inte så bra som du tror.
- Varför sa du ingenting? - Du ville inte att jag skulle veta.
Jag vet att du har dina demoner. Alla har sina demoner.
Om du bara ger mig en chans så kan jag hjälpa dig.
Vi kan handskas med det.
Liam, lyssna...
Det finns inget "vi".
Jag är ledsen.
Liam Walsh?
Du har rätt att tiga.
Det är jag. Jag har åkt fast.
Jag har lagt alla mina pengar på ditt nya liv.
Jag behöver din hjälp. Snälla.
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg www.sdimedia.com